EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
God kväll.
Terrace House handlar om sex främlingar som bor ihop
och vi får se dem interagera.
Vi har bara ställt huset och bilarna till förfogande.
Det finns inget manus.
I senaste avsnittet...
-Det var turbulent. -Hana var söt.
Avsnittet började bra.
-Trevlig start. -Hana frågade
Ryo om han ville umgås en hel dag med henne om hon vann tävlingen.
Om jag vinner kvällens match,
får jag låna dig...
-...en dag? -Så klart
Det var en upprymd atmosfär.
-En spännande början. -Det var det.
Hon höll löftet och vann matchen.
Som belöning, åkte de två till...
...Hakone Kowakien Yunessun.
-De valde badkläder. -Så festligt!
De var ivriga på vattenrutschbanan.
Sen badade de i spabadet.
De kom nära varandra.
Vi trodde allt var frid och fröjd i Terrace House.
Tydligen har Emika och Ruka haft många filmkvällar tillsammans...
...och sovit tillsammans också.
Tydligen "sover de ofta ihop".
Hana blev misstänksam över deras relation.
"Misstänksam" är kanske fel ord...
-Hon märkte att de var nära. -Ja.
Hon antog att de gillar varandra.
Hon ville att vi skulle återlämna dvd:erna tillsammans.
"Väck honom."
Försökte hon tvinga ihop er?
Nåt sånt, ja.
Jag börjar bli obekväm.
Så du gillade inte det för att Ryo var där?
Jag börjar inse att det också spelade in.
Hon erkände att hon inte ville att Ryo skulle höra om henne och Ruka.
-Kära nån... -Hon erkände.
På grund av det, fick vi en strid på liv och död.
Vem kunde förutsäga det?
De kunde ha hittat en enkel lösning.
Det blev komplicerat.
Jag känner mig bekväm med Ruka.
Jag känner mig bekväm runt honom.
Det gör det svårt att inte påpeka.
För det är sant att ni är uppe sent tillsammans,
och spelar spel, ser på romantisk komedi eller sover...
Det är ju fakta.
-Ja, men... -Det är inte upp till dig
-att bestämma hur folk tolkar det. -Jag ville...
Det är omöjligt att säga åt folk
att ni inte är kära, för ert beteende tyder på annat.
-Hana backar inte. -Så klart inte.
Vi trodde hon skulle säga: "Okej, förlåt..."
-Eller hur? -...och sen gå vidare.
Å andra sidan.
Hana gav igen.
Vem kunde tro det?
Sett ur Hanas perspektiv,
-att se på romantisk film tillsammans... -Ja.
Samma tankegångar som du brukar ha, Ryota.
Som att en puss på kinden
betyder att två människor är tillsammans.
Jag tror inte att Emika och Ruka bara är vänner...
Jag köper det inte.
...efter att de somnat tillsammans sent på kvällen.
-Vilken lögn. -Eller hur?
Hana är inte övertygad heller.
Det måste hända ofta.
-Kanske. -De är nära varandra.
Så om de valt en skräckfilm istället, hade det varit bättre?
Jag tror inte det är poängen.
-Vi ifrågasätter inte genren. -Det kunde hjälpa.
Team Emika har en dålig advokat.
Vad vi vet,
skulle Hana gilla om de såg på skräck.
-Tror ni inte? -Så enkelt kan det vara.
-Jaså? -Hon är så renhjärtad.
Jag förstår. Jag är på en annan nivå av...
...romantisk underutveckling, så jag tror automatiskt
att de dejtar om de ser på film tillsammans.
-Till midnatt också. -Exakt.
-De borde vara gifta. -Jag skulle gripa dem.
Enligt mig är de skyldiga till otukt.
-Dina regler är konservativa. -Ja.
-Du misstänker dem redan. -Precis.
Jag dömer folk på falska anklagelser.
-Felaktiga gripanden är din grej. -Så många fångar.
Ingen vet varför de är i mitt fängelse.
De säger: "Jag vet inte vad jag har gjort."
"Varför sitter du inne?"
"Jag höll hennes axel när vi tog en selfie."
När Emika lämnade rummet efter deras pratstund,
bjöd Hana nån till rummet.
-Just det! -Det var det sista vi såg.
Det är nog Ryo.
Det måste det vara. Hon pratar formellt med honom.
Det kan vara Haruka.
-Bra poäng. -Du kan ha rätt.
Då kan hon väl bara gå till rummet?
-Emika är där också. -Du har rätt.
Vi får strax veta vem det är.
-Sant. -Tänk om det är Aja Kong?
-Hennes företrädare? -Hennes senpai.
Hanas mamma dök också upp.
Intressant. De uppskattar båda Ajas synpunkter.
Hon kanske verkligen dyker upp.
Vi hör på långt håll: "Hur vågar du!" när hon kommer.
Det skulle jag älska.
VECKA TJUGOFYRA
ROSA ROSOR
-Hur är det? -Förlåt att jag stör dig.
-Det är så sent. -Ingen fara. Vad vill du?
Jag ska vara kortfattad.
Jag trodde att Emika var intresserad av ett förhållande med Ruka.
Så jag föreslog att de skulle lämna tillbaka dvd-filmerna tillsammans,
eller att de skulle umgås.
Tydligen upprörde det henne.
Hon bad mig att inte få fel idé om dem.
Jag visste inte att Emika bara ser Ruka
som en kompis i samma ålder som är lätt att hänga med.
-Okej. -Så jag sa att jag fattar.
Och jag bad om ursäkt...
Jag bad om ursäkt flera gånger.
Hon avbröt mig hela tiden för att säga:
"Jag vill inte att du tror nåt om oss."
Då sa jag: "Sa jag inte redan att jag fattar?"
Men jag fortsatte inte, för det kändes som...
...att hon inte kan
ta in responsen hon får.
Hon svarar innan hon lyssnat färdigt.
Hon hör inte vad den andra försöker säga.
Jag tror varken du eller hon hade rätt eller fel.
Eftersom ni inte förstod varandra,
kände ni er båda missförstådda.
Jag hade ett första intryck av Emika.
Jag har försökt förstå om det var jag som missbedömde henne.
Så jag trodde det bästa,
men jag tror nu att mitt första intryck var rätt.
Vad var ditt intryck?
Jag tror inte att hon kan känna empati för andra.
Jag kan ha missuppfattat.
Igår
lyssnade Ryo och jag när hon berättade om sina frustrationer om framtiden.
Jag vet hur ångestladdat det kan vara.
Men vad vi än sa,
kunde vi inte nå henne.
Det är nåt som jag lagt märke till på sistone.
Våra råd...
Eller när vi hade lyssnat och delat våra tankar,
så slog hon bara bort våra ord.
Jag förstår.
Hon vill bara gnälla om sina känslor,
och jag förstår att vi alla måste ventilera ibland...
Jag är beredd att lyssna på henne och försöka förstå
vad det här handlar om.
Jag vill förstå henne.
Jag skulle vilja lära mig
mer om henne när vi är tillsammans.
Jag skulle gilla en sån vänskap, men hon vill inte förändras.
IIDABASHI, TOKYO
-Tack för att du kom. -Trevligt att träffas.
När vi förbereder för Peppes utgivning,
vill jag först bekräfta schemat med dig.
HARUNA HASHIMOTO - MITSURU KOBAYASHI DESIGNER
Vi hoppas vara i butikerna...
FUMITOSHI MAMENO, 43 BIG COMIC SPIRITS, REDAKTÖR
...12 december.
Så, till den 10 november...
Skulle vi vilja ha dem redo för tryck.
Vi har några idéer till omslaget.
I vårt aktuella klimat av globalisering,
bor ungefär 2,7 miljoner utlänningar i Japan.
Jag vill fånga den känslan,
en utlänning som kommer till Japan första gången.
-Jag förstår. -Jag gjorde den här skissen.
-Mingo tar kort med Hachiko. -Jag förstår.
-Det är vad... -Bra koncept. Jag gillar det.
Så gulligt.
Har du en favoritanime?
-Jag gillar Cryon Shin-chan... -Peppe ringer.
Va?
Hallå?
Ja?
Imorgon?
Jo, jag är ledig.
Det låter kul.
Okej, lycka till med jobbet.
God natt. Vi ses imorgon.
Imorgon kl. 20.00.
-Vår dejt blir kl. 20.00 på Prince Hotel. -Oj.
-Vad ska jag ha på mig? -Vilken klänning?
-Ja? -Ja.
Kan det bli nåt mer?
Nånting kan hända mellan er.
Jag antar det.
Jag tror jag får klarhet i en hel del imorgon.
Jag vet inte... Men... Jag vet inte.
-Jag är hemma. -Välkommen. Titta.
-Ritade du de där? -Blev de inte bra?
Det är Miyu och Gengar. Peppe ritade den övre...
Stridsscenen.
Vad har du gjort idag?
Vad gjorde jag?
-Vänta... -Lugna dig.
Vad gjorde jag idag?
-Det här är inte bra. -Vänta...
-Jag försöker... -Jag överraskade dig.
-Har det hänt nåt? -Va?
Jag ska på middag med Peppe... Vi tar några drinkar.
-Är det formell klädsel? -Ja.
Ta på nåt sexigt.
Sluta.
Du fnissar.
Vad har du gjort idag?
Idag? Jag handlade lite,
-sen sökte jag jobb. -Kul.
Det finns mycket att tänka på.
-Varför fnissar du? -Det gör jag inte.
Jag är avundsjuk. Jag vill också ha nåt
-att fnissa om. -Det är mycket på gång.
Jag vill fundera vad jag ska ha på mig.
Jag vill höra hur det gick sen.
Mysigt.
Åkte Hana iväg idag?
I TAIWAN PÅ ETT STUNT! TILLBAKA DEN 28:e. -HANA
Bara tills i övermorgon, Hon är tillbaka den 28:e.
Okej.
Vad gör du den 28:e?
Jag spelar.
-En uppvisning. Hurså? -Äsch.
Hm...
-Var spelar du? -I Chiba.
-Du kan åka och titta. -Jag jobbar.
-På kvällen? -Ja.
Okej.
Förresten, nej, det är på dagen och jag behöver skjuts.
-Behöver du skjuts? -Ja. Jag har mycket att bära.
-Du känner säkert många du kan fråga. -Inte alls.
Jag tar en taxi.
När är du ledig nästa vecka?
Den 29:e och 30:e.
Jag är ledig då också.
Ska vi äta sushi i Ginza?
-Vill du det? -Vill jag det?
Jag får beställa vad jag vill som belöning för att jag haft på mig T-tröjan.
Eller hur?
SHINAGAWA, TOKYO
SHINAGAWA PRINCE HOTELL
-Så fint att se dig. -Ciao.
Ciao.
-Du är vacker. -Blommor? Tack.
-De är till dig. -Tack.
-Kom. Vi ska till 39:e våningen. -Du ser bra ut.
Trettionionde våningen. Oj.
-Du är så söt. -Tack.
-Du ser också bra ut. -Tycker du?
HARUKA OKUYAMA, 24 SKÅDESPELARE
RUKA NISHINOIRI, 20 FÖRSÄLJARE
EMIKA MIZUKOSHI, 21 STUDERANDE
GIUSEPPE DURATO, 26 MANGAKONSTNÄR
HANA KIMURA, 22 PROFFSWRESTLER
RYO TAWATARI, 26 PROFFSBASKETSPELARE
-God kväll. -Hej.
-Har ni bokat? -Ja. "Durato, Giuseppe."
Ni är väntade. Den här vägen, varsågoda.
-Akta tröskeln. -Okej.
-Wow. -Vad fint.
Ert bord är längst ut.
Tack.
Wow, fantastiskt.
Tack så mycket.
Tack.
Utsikten är underbar.
Vilken drömdejt.
Martini-skål.
Mar...Martini...
Martini.
Utsökt.
Jobbade du idag?
-Jag ritade i morse. -Okej.
Det har varit ensamt när du inte varit hemma.
"Han kommer inte ikväll. Och inte ikväll."
Jag ville verkligen träffa dig.
Jag vill vara med dig oftare, umgås med dig.
Du stirrar i mina ögon.
-Jag? -Du har väldigt direkt ögonkontakt.
-Ska jag sluta? -Nej.
Brukar du alltid ta med blommor när du går på dejt?
Är det normalt?
-Det är inte normalt. -Åh, okej.
Men...
...jag valde rosa rosor med flit.
Varför?
Har du hört om
rosa och röda rosors olika betydelse?
-Blomsterspråket. -Nej.
-Vad är det? -Rosa rosor...
...symboliserar...
...ny kärlek som blommar upp.
Det är vad de betyder.
Röda rosor ger man när kärleken redan är djup.
Och...
Jag gillar dig väldigt mycket.
Jag har känslor för dig.
Så jag ville ge dig rosa rosor.
Jag var osäker på om du vill dejta mig,
så jag valde rosa rosor nu.
-Tack. -Nöjet är mitt.
Så, ja.
Jag gillar dig också, Peppe.
-Gör du? -Ja, och...
...jag vill veta mer om dig.
Jag känner mig väldigt bekväm med dig.
Jag behöver mer tid att... hur ska jag säga...
-Hitta klarhet? -Ja, precis.
Helt ärligt talat,
känner jag samma sak.
Jag vill ha mer tid att lära känna dig.
När du berättade att du skulle åka,
ville jag berätta det här för dig medan vi har tid.
Innan vi säger hej då.
Jag såg hur upptagen du var på jobbet.
Så även om jag ville avbryta dig oftare...
...ville jag inte distrahera dig med dejter,
-och göra dig ofokuserad, eller... -Jag förstår.
Jag är motiverad att jobba för att vara mer med dig.
Det är en bra balans.
Precis som den här dejten,
när jag har nåt att se fram emot, så jobbar jag flitigare och bättre.
-Jag vill ta mer tid att lära känna dig. -Okej.
Men jag har inget direkt svar på det.
Det är okej. Jag förstår.
Jag är hemma.
Välkommen.
Vad söt du är. Och...
-Och? De var en gåva. -Blommor?
Från Peppe.
-Gav han dem till dig? -Mycket hände.
-Vad hände? -Mycket.
Han berättade att han har känslor för mig.
Va?
Det gjorde mig glad, men jag var inte känslomässigt förberedd.
Det känns som jag inte känner Peppe så bra.
Jag vill få mer tid att lära känna honom.
Jag kunde inte ge honom svar direkt.
Så sa jag.
-Kysstes ni? -Nej.
Det kom inget bra tillfälle. Vi fick sitta bredvid varandra, också.
Och stolarna var väldigt hårda.
De hade stora armstöd, så det var svårt att komma närmare.
Peppe sa att han har köpt en pyjamas till mig.
-Va? -Som matchar hans.
Va? Vad kul! Visst?
När vi shoppade pyjamas med Hana
sa du att du ville ge Peppe ett set i present.
-Sa du det till honom? -Nej.
-Men... -Vi tänkte likadant antar jag.
-Sluta! -Jag vet.
Härligt.
Så härligt.
Det är för perfekt, det skrämmer mig.
-Är du fortfarande vaken? -Ja. Emika också.
Vi småpratade bara.
-Jag vill se pyjamasen. -Okej.
Oj, den är till och med inslagen.
Såklart.
-En ordentlig present ska det vara. -Tack.
Du och Emika köpte också pyjamas?
-Ja. -Jag blev så avundsjuk.
Jag köpte en åt mig själv.
-Och så köpte jag en till dig också. -Tack.
Ingen orsak.
Så gullig.
-Visst är den? -Ja, jättegullig.
Vad glad jag blir.
-Hellängd? Det blir varmt. -Såklart.
-Det har blivit så kallt! -Perfekt timing.
Tog jag rätt storlek? Jag är inte säker.
-Den här är... -Medium?
Tog jag medium?
-Ja, medium. Den här passar säkert. -Okej. Tror du det?
Min är lite för stor.
Den är inte för stor.
Kanske lite.
Kanske lite, ja.
-Men det är en pyjamas. -Det gör inget.
Man går inte ut med den.
-Kanske till... -Kanske du växer.
Jag kanske har den på mig till butiken.
-Är du trött? -Nej.
-Inte? -Jag hade kul.
-Hade du? Jag också. -Ja.
-Va? -Va?
-Vad är det? -Inget.
Jag tar på mig den ikväll.
-Gör du? -Japp.
-Oj! -Jag visste inte vad jag skulle heja på.
Oj!
Så nära.
Varför, Peppe?
-Nu händer det. -Ingen tvekan.
Nu blev det fuktigt.
Spänningen mellan dem! Så fuktigt.
-Bra jobbat, båda två. -Bra utveckling.
Det var så nära att de kysstes! Peppe stressar inte på det.
-Du har rätt. -Ja.
-Vänta... ska de? -"Ska vi... kyssas?"
Så härligt!
-"Är det här... Ska vi?" -Samtidigt sa de: "Va?"
-Den scenen... -Härligt.
-Så bra! -Det var så gulligt.
Jag önskar att de hade kysst varandra. Efteråt skulle de säga:
"Vi borde ha kysst varandra vid den vackra utsikten förut."
-Precis så. -Oh, la la!
Tokui, din lymmel.
-Törstig? -Använder du inte sugrör?
Du drack som om det var en shochu.
-Det är bara mineralvatten. -Vänta...
-Är det inte Kuro Kirishima? -Bara vatten.
Den scenen var härlig,
-men före det... -Oväntat.
-Vi insåg inte... -Hana var arg!
...att Hana kände så om Emika.
"Jag såg henne som en person utan empati
och jag hade rätt."
-Vissa kvinnor går bara inte ihop. -Nej.
-Deras olikheter är... -De är aldrig överens.
Och nu försöker Emika närma sig Ryo när Hana är borta.
-Vilken stil. -Emika är beredd att strida.
-Sättet hon frågade... -Dålig stil!
"Vill du bjuda mig på sushi vid Ginza?"
Det var töntigt.
-Hon skojade väl? -Jag hoppas det.
Hon tog upp att "han är skyldig henne" en valfri middag.
Hon sa det med nollställt uttryck.
Det var svårt att titta på.
Även om det var ett skämt, skulle jag avsky
om det var hennes middagsförslag åt mig.
-Det skulle jag med. -Hon frågade: "Är du ledig?"
Och han sa: "Jag ska spela."
Sen säger hon: "Jag har mycket att bära."
-Hela den historien... -Hon behövde "en stark man".
Det finns andra sätt att fråga om hjälp.
"Jag har mycket att bära, vill nån hjälpa mig?"
Det skulle låta bättre.
Jag har sett fram emot att få se
hennes riktigt mörka, passivt aggressiva sida komma fram, här är den.
GINZA, TOKYO
-Det är så dags. -Va?
-Jag har väntat. -Jag åkte tidigt.
Jag är tio minuter tidig. Förlåt att du fått "vänta".
Jag är så hungrig. Vi går.
-Valde du Ginza? -Ja.
Jag skämtade bara.
SUSHI YAMAKEN
-Jag har bokat, "Tawatari". -Välkomna.
-God kväll. -Hej.
Vi har två alternativ.
Det första är 10 000 yen, och det andra är 12 000 yen per person.
Vi tar de som är 12 000 yen.
Ja, tack.
-Här är en otsukuri amuse bouche. -Tack.
Det ser gott ut.
Jag hörde häromdagen att du och Hana...
...började bråka.
-Fick du veta det? -Ja.
Okej.
-Vad tänker du? -Ur min synvinkel,
tror jag att vi båda har rätt.
Att Ruka och jag umgås... jag kan förstå
-att det kan verka så... -Det är väl naturligt?
...för henne.
Men jag tycker inte att jag gör fel.
Det är väl jobbigt när det är spänt mellan dem man bor med?
-Ja, jag gillar inte det. -Det är stressande.
Vi har så bra kamratskap i huset nu,
det blir tråkigt om ni två bråkar.
Kan ni bli sams, tror du?
-Det finns inget att bli sams om. -Ni bråkar inte på riktigt.
-Det finns inte... -Om ni båda är upprörda...
Jag har inget mer att diskutera.
Jag tror vi ser saker väldigt olika.
-Här är en hon-maguro fet tonfisk. -Tack
Jippi.
Utsökt.
-Så gott. -Mumsigt.
-När börjar säsongen? -Nästa söndag.
Hur lång är en basketsäsong?
Den börjar i oktober, och slutar sent i april eller tidigt i maj.
Då är du ännu mer upptagen?
Ja, alla fredagar, lördagar och söndagar
-har vi bortamatcher. -Har ni?
Vissa matcher är på onsdagar, då åker jag på tisdag.
Ja...
-Du kommer knappt att vara hemma. -Nej...
-Ursäkta? -Ja.
Kan jag få notan, tack?
Med det här.
-Tack för middagen. -Ja, tack.
-Tack. Det var gott. -Tack för middagen.
-Välkommen åter. -Det gör vi, tack.
Tack så mycket.
Min T-tröja förde med sig sushi i mitt liv.
-Jag är hemma. -Välkommen. Oj, så mycket glitter.
Ja, jag lämnade mitt matchsmink på.
Länge sen vi sågs.
-Jag har souvenirer från Taiwan. -Behöver du hjälp?
-Det är okej. Jag går upp med väskorna. -Okej.
Wow, vad mycket. Säkert att du inte behöver hjälp?
Så mycket grejer.
Tack.
-Wow. Äppelcider? -Du ser fräsch ut.
Jag har badat.
Har du ätit hoisinsås förut?
-Aldrig hört om det. -Nej.
Kommer du direkt från Taiwan?
Först gjorde jag ett stuntjobb i Taiwan...
-Hade du kul? -Ja, det var roligt.
Sen flög jag tillbaka och hade en match i Nagoya.
-Så, jag kommer därifrån. -Tufft schema.
-Jag ska iväg igen snart. -Ja...
Just det. När åker du? Får jag ta den?
Så klart, ta den.
Min nästa resa blir den andra.
-Det är snart. -Det är det, jag vet.
-Så mycket mat. Vem har handlat? -Det var jag.
-Vad ska du laga? -Du får inte titta.
-Varför inte? -Det är en överraskning.
Va? Så mystiskt.
-Vad gjorde ni? -Det här var gott.
-Du då, Ruka? -Jag tog en matlagningslektion idag.
-Så det var därför det fanns så mycket. -Vad lagade du?
-Det är en överraskning. -Okej.
Var är Emika idag?
Och Ryo?
De har inte skrivit, jag vet inte.
Är de ute tillsammans?
-Hur har det gått med Emika? -Det har gått bra.
Jag har inte riktigt...
-...pratat med henne efter vårt samtal. -Inte?
Bara småprat.
Tja, du måste ju åka. Hur känns det?
Efter att jag lugnat mig, så känner jag att jag kanske var lite extrem.
Ibland brukar jag...
...trassla in mig i känslor.
-Du kan prata med henne utan problem? -Ja.
Hur gick det för dig och Peppe?
-Hmm... -Hur gick er dejt?
Vad är det?
-Vad? Kysstes ni? -Nej, det gjorde vi inte.
Det har vi inte. Men... det är bra.
Ni kysstes nästan?
-Nej... -Låt henne säga klart.
Men jag...
...har svårt att veta vad jag ska säga till honom.
Jag är fortfarande osäker.
Jag vill rusa runt.
Gör det, om du vill. Till taket och tillbaka.
Jag tar ett varv.
Va? Det är galet.
-Det är sjukt! -Ja.
-Jag fattar. -Jag kan inte hålla masken
tillsammans med er två.
Åh, nej.
-Jag ska försöka att inte flina. -Okej.
Var dig själv. Du kan le om du vill.
-Jag är hemma. -Välkommen.
-Välkommen -Hej, Ruka.
-Jag sitter på din plats Peppe. -Ingen fara.
-Välkommen. -Du ser glad ut. Alla är här.
-Jag är hemma. -Välkomna.
-Vad har du på dig? -Du ser cool ut.
-Välkommen. -Detsamma.
Du ser italiensk ut med öppen skjorta.
-Varför är du uppklädd? -Vi var på middag.
-Vi åt sushi. -Var?
I Ginza.
Han bjöd mig på sushi på grund av T-tröjan.
Jag fick välja en valfri middag som belöning.
Jag sa "sushi på Ginza" på skoj, och vi gick.
Han tog mitt förslag.
Tack. Det var en god middag.
Du är så upphetsad. Oj.
-Drack ni nåt? -Jag är i himlen. Inte idag.
Du verkar onykter.
-Jag är i himlen. -Är du superglad?
-Ja. -För sushi?
Nej... Jag menar, ja, så är det.
Sushin var också god. Jag är upprymd.
Åh, nej...
Jag glömde mina örhängen.
Var?
De med "CD"-loggan?
-Var då? -På restaurangen?
-Ja.
-Hur gick det till? -De gjorde ont, så jag tog av dem.
-De gjorde ont... -Inget syndigt hände.
-Jag var bara förvirrad. -Inget hände.
-Vi gjorde inte nåt. -Ovanligt att ta bort örhängena för sushi.
De var väl extra jobbiga.
Har du nåt fel på öronen?
Åh, nej.
Jag måste ringa. Jag kan inte fatta att jag lämnade dem.
-Peppe, kan vi prata lite? -Visst.
Hur gick er dejt?
-Dejten? -Jag har sett fram emot att få höra.
-Jag och Ruka. -Okej.
Vi hade en... väldigt kul dejt.
-Och? -Vad?
Jag berättade för henne att jag gillar henne.
Haruka vill säkert berätta det här själv,
men det låter konstigt om jag inte berättar.
På vår förra dejt, berättade Haruka,
att hon planerar att lämna huset snart.
-Hon berättade för mig först. -Jag visste inte heller.
-Det blir ensamt utan henne. -Eller hur?
Eftersom jag visste att hon skulle iväg,
ville jag gå på en dejt och berätta för henne hur jag känner. Om inte...
-Så ångrar du dig? -Ja, precis.
Jag känner mig ledsen.
Jag blev överraskad när hon berättade att hon ska åka.
Men, du vet...
-Ni kommer att kunna träffas. -Ja, men...
-Du träffade henne varje dag, och nu... -Precis.
Jag vet inte.
Alla säger: "Ni kommer att ses",
att det är lätt att hålla kontakten. Är det verkligen det?
Det kanske är mitt perspektiv som utlänning.
Japaner säger ofta att vi ses igen.
-Och sen blir det inte så. -Det är artighet.
Efter det här programmet...
-Du får definitivt träffa mig igen. -...vill jag träffa er båda.
Jag är rädd att det blir så med Haruka.
Att jag inte får träffa henne när vi inte bor tillsammans.
Jag ska göra mitt bästa förstås.
Fick du säga allt du ville få sagt?
Ja, jag ångrar inget. Jag berättade allt.
Vad som än händer, så var det en bra dejt.
Baren var bra.
Vem vet vad som händer?
Vem vet?
Jag är säker på att hon och jag kommer att prata igen.
När det händer...
...hoppas jag att det klarnar.
Vill du ha vatten?
Eller, vill du ha te?
Samma te som förut?
-Jag har lite kvar. -Är det varmt?
-Ja, vill du ha det kallt? -Nej, jag vill ha varmt te.
-Tack. -Det är lite hett.
Tack.
Så, du och Emika åt middag igår?
-Det gjorde vi. -Hur gick det?
Vi pratade om er två.
Om oss?
Jag föreslog att ni skulle göra upp.
Hon sa att det är bra mellan er.
-Sa hon det? -Hon kände inte att det
-behöver diskuteras mera. -Är det sant?
-Hon har redan gått vidare, verkar det. -Jaså?
Det har känts konstigt för mig.
Tänk inte för mycket på det. Släpp det bara.
Okej, jag ska inte oroa mig för det då.
-Jag tror det är bäst. -Men om jag märker att hon...
...gör nåt konstigt igen, så får jag säga nåt.
Vi får se.
-Välkommen hem. -Jag är hemma.
-Välkommen. -Välkommen.
-Får jag lite?
Alla äter tillsammans.
-Har du ätit? -Ja.
Vad åt du?
Jag åt stekt ris och gyoza runt klockan sex.
-God kombo. -Är inte du hungrig?
Jag åt bara halva min middag.
-Varför det? -Jag lämnade resten.
Jag är för nervös.
-Det påverkade min aptit. -Nervös?
-Min deadline är imorgon. -Okej.
Allt går som det ska.
-Var är Ryo? -Jag tror han gick.
-Vi har inte sett honom. -Hallå, Ryo?
Vad gör han?
Förlåt att jag jobbar.
-Ingen fara. -Kan vi prata lite?
Ja, visst.
Var? Här?
-Inte här... -Här?
-På övervåningen helst. -Du är redan här.
-Snälla. -Vi går.
Vi ses.
Vill du ha en cocktail?
-Det är bra för mig. Jag har äppelcider. -Okej.
Din äppelcider.
Så jobbigt.
-Är du okej? -Kära nån...
Onekligen jobbigt.
Jobbigt på en ny nivå.
-Eller hur? -Stämningsdödare.
Det förvånar mig att Ryo gick med på det.
Jag antar att hon försökte rädda ansiktet
genom att säga att hon inte väntat sig att de skulle gå till Ginza.
Men varför säga det på den dagen?
-Exakt. -Du har inte fel.
Om det var sant, så borde hon ha sagt nåt när de planerade.
-"Ska vi gå dit? Jag skojade bara." -Ja.
De planerade att träffas på Ginza.
Hon är van att bli bjuden.
-Det är hon. -Visst?
De serverade fantastisk sushi och hon brydde sig knappt.
-Sant. -När nigirin kom...
-Blir man normalt ivrig. -Tonfisken såg exceptionell ut.
-Silkeslen tonfisk-nigiri. -Bli upphetsad!
La du märke till silkeskänslan?
Den såg oljig och delikat ut.
Visa lite mer entusiasm.
Det där med hennes örhängen...
-Hemskt. -Chockerande.
-Det var... -Galet.
Hon blev alltför upphetsad över ett par örhängen.
Folk runt omkring dig börjar undra:
"Vad gjorde du
-så att du måste ta av dig örhängena?" -Precis.
-Det var en attack mot Hana. -Var det?
Emika kände sig besegrad efter deras förra konfrontation.
Efter deras middag, fick hon in en bra smäll.
Hon var upprymd över det, inte för att hon varit med Ryo.
Är det möjligt att
Emika hade haft kul och kände sig munter på grund av det?
-Absolut inte. -Inte troligt.
Om det var så, skulle hon säga: "Det var så gott! Alla borde gå."
-"Kolla upp restaurangen." -Ja, eller säga: "Var det inte gott, Ryo?
Alla borde gå."
Det sa hon inte. "Jag är i himlen."
-Usch. -Wow, så obehagligt.
-Det är stridsord. -Det är precis vad de är.
Hennes nynnande var irriterande.
Jag är glad att vi inte jobbar på samma herrklubb.
Jag skulle vara motiverad att jobba hårt, om vi jobbade tillsammans.
Jag skulle hata att bo med henne.
Skulle det motivera dig?
-Min dotter är klok. -Grym.
Du har rätt. Gäller det jobb, jobbar vi bara mer flitigt.
Det är så uppenbart att Hana måste se att det var med flit.
-Så klart. -Det är uppenbara attacker.
Jag vill att Ryo ska rätta till det.
-Ryo har inte gjort nåt fel. -Jo...
-Han förstår säkert vad som händer. -Gör han? Varför Ginza?
Jag tror han vet.
Men på riktigt, han är på TV. Så han tänker: "Nu kör vi."
"10 000 eller 12 000 yen? Vi tar den för 12 000 yen."
Han vet. Vilket annat val har han?
Han kan väl inte säga: "Finns det nåt annat än sushi?"
Ruka har inte visat sig.
Glöm inte, han har tagit matlagningslektioner.
-Ja, han anmälde sig. -Vad handlade det om?
Han haussar upp det så mycket.
Han har säkert lärt sig en fin maträtt. Tänk om det är...
...den där kinesiska rätten, ni vet?
Vad heter den?
Munkarna brukar... hm...
-Tokui? -Han är så ivrig.
Unga munkar brukade hoppa över stängsel för att få den här soppan.
-Finns det en sån rätt? -Ja.
En legendarisk soppa?
Ja, precis. Den har han lärt sig.
Den där de stoppar en massa ingredienser i en lerkruka?
Han sa: "Det blir en överraskning." Men vi har inte sett honom tillaga nåt.
Nej.
Han sa: "Du får inte titta än."
Vad bra du är på att härma honom.
Ni är nära i ålder och du är en bra skådespelare.
Han har Ruka i sig och kan släppa ut honom.
Du borde ta bort den karaktären för din säkerhet.
-Hej. -Hallå.
-Hej.
Vi sökte dig.
-Saknar alla mig? -Ja.
Jag känner mig älskad.
Ryo, Haruka och jag måste prata.
Okej.
-Ja. -Ryo, ursäktar du oss?
Alla väntar på dig på taket.
Åh, okej. Förlåt, jag fattade inte.
-Ursäkta mig. -Ha det bra.
-De sitter på taket. -Förlåt.
-Ryo är rolig. -Ja.
-Så... -Ja.
Jag ville ge dig ett svar på samtalet vi hade i baren.
-Jag trodde det handlade om Pokémon GO. -Va?
-Pokémon GO? -Jag skojade.
-Okej. -Så...
-Det var tre dagar sen. -Ja.
Jag blev så överraskad, så jag kunde inte ge dig ett svar.
Jag tog mig tid att tänka på hur jag ska svara.
Efter att ha tänkt på det...
Undertexter: Ulrika Lindfors-Davis